- Tidigare: - Hannibal!
Vi är så nära vi kan komma att ta fast den här mannen.
Jag river den jag var och flyttar sten för sten.
Det här är det sista steget. Vi kan försvinna.
Du lockar Hannibal i en fälla.
- Vet du om han lockar dig? - Nej.
Jag har börjat tvivla på dina handlingar angående attacken på mig.
Jag är inte din terapeut längre. Du är farlig.
- Antony Dimmond. - Boris Jakov.
- Jag skulle skaka hand, men... - Du har händerna fulla.
Känner du Roman väl?
Du stirrade föraktfullt som om du gör det.
Jag var hans assistent på Cambridge, och han var outhärdlig redan då.
Har du läst hans böcker?
De är hemska. Du är bara för artig för att säga det.
Blinka om du håller med.
Där ser du.
Det hindrar honom inte från att ge ut en ny bok en gång i halvåret.
Det tar mig sex-åtta månader att skriva en rad.
- Varför det? - Poesi är svårt. För svårt för Roman.
Det är lättare för honom att dissekera andras verk -
- än att stå vid sina egna ord.
Man kan uppskatta andras ord utan att dissekera dem.
Men ibland krävs det en dissekering.
Bonsoir.
Bonsoir...
Bonsoir.
Du är verkligen djävulen.
Du verkar njuta av det. Det klickar i hoven på dig.
Djävulen har varit ett ok för människan ända sen vi började tänka.
- Jag har inte varit det lika länge. - Så du erkänner oket.
Det luktar kanderade äpplen och timjan.
Du har rökt mig i timjan.
Rökt, glaserat och serverat med sockerrör.
- Du kommer att falla av benet. - Självklart.
Och med dessa unika rätter du så noggrant tillagar...
Smakar vi alla olika?
Alla har sin egen smak.
Kannibalism var vanligt förr.
Den felande länken saknades bara för att vi åt upp honom.
Det här är inte kannibalism, Abel. Vi är ju inte jämlikar.
Det är bara kannibalism om du äter upp mig.
För dig är det bara naturligt att alla blir uppätna.
- Vare sig man är fet eller mager. - Med mitt sista ben bredvid mig...
...borde jag kämpa med instinkten att kämpa emot eller fly.
Det kallas obotlig rastlöshet.
Kroppen fylls med adrenalin och sätter i gång.
Jag är ju redan död. Det här är postumt.
Du är inte död än. Du måste fortfarande äta.
Nej, det måste jag inte.
I det här läget finns det inget jag måste göra.
Men jag borde väl inte förstöra sagan?
Du och ditt lilla pepparkakshus.
Låt det vara en saga, då.
Det var en gång...
- Bellissima. - Grazie.
Dr Fell. Jag hoppas att ni översätter lika väl som ni dansar.
- Mrs Fell. - Vår nya utnämnde...
...bekräftades av styrelsen efter att ha frågats ut.
Ni undersökte hans medeltida italienska.
Och jag tänker inte förneka att hans språkkunskaper är beundransvärda.
- Tack. - För att vara en straniero.
Känner ni till personligheterna i Florens under förrenässansen?
Det tror jag inte.
Dr Fell skulle kunna hålla, i sin icke-italienska hand -
- ett brev från själve Dante Alighieri.
Skulle han känna igen det?
Det tror jag inte.
Kan ni göra mig den äran att dansa med mig?
Självklart.
Dantes första sonett. Den fascinerade Cavalcanti.
Att äta ett hjärta är en stark bild.
Om han nu är expert kan han ju föreläsa om Dante för Studiolo.
Låt honom möta dem. Extempore.
Jag sjunger gärna för middagen.
Professor Sogliato...
Dessa palats är 600 år gamla.
De byggdes av köpmansprinser och konspiratörer i renässansens Florens.
Likt dagens konspiratörer.
Jag har funnit en frid här som jag vill bevara.
Jag har knappt dödat nån sen vi flyttade hit.
Du gjorde dig av med intendenten på Palazzo Capponi...
En enkel process som krävde några sekunders arbete -
- och två påsar cement.
Du har inga etiska bekymmer längre, Hannibal.
De är estetiska.
Etik blir estetik.
Du verkar mer intresserad av att uppträda än att passa in.
Kan du...?
Om det här gäller mitt jobb på Palazzo...
Jag förtjänade det, när jobbet blev ledigt.
Tack vare mina meriter.
Ingen florentinare kan motstå Dante som studsar från väggarna.
En av dem kan det.
Har du allvarligt övervägt att äta professor Sogliato?
Att döda Sogliato nu skulle inte bevara friden.
Din frid har ingen moralitet.
Moralitet existerar inte. Endast moral.
Hur mår du i dag?
Hur mår du själv?
Jag tror fortfarande att jag har kontroll över mina handlingar.
Med tanke på din bakgrund betyder det att det är en bra dag.
Om ni tror att ni kan ta fast Hannibal är det för att han vill det.
Lura inte er själv till att tro att han inte har kontroll över det hela.
Får jag klä på mig?
Ja, det får du.
Vad har du gjort, Hannibal?
Jag har tagit av mig min persondräkt.
Du lät dem se dig...
Jag lät dem se tillräckligt.
Hur känns det? Att bli sedd?
Det har ni inte rätt att fråga mig, doktor Du Maurier.
Ni är inte längre min psykiater.
Jag hade inte förmågan att fortsätta vår terapi.
Jag märkte inga brister hos dig.
Jag är ledsen att jag inte gav dig en lämplig ersättare.
Är Will Graham vid liv?
Will Graham var inte en lämplig ersättare för terapin.
Vad var han?
Är det här professionell nyfikenhet?
Nästan helt och hållet.
Litar du på mig?
Inte helt och hållet.
Tar du med det jag tror om din avsikt i beräkningen?
Min avsikt?
Människans motivering är sällan mer än girighet.
Girighet och blind optimism.
Du är optimistisk att jag inte tänker döda dig.
Två flaskor Bâtard-Montrachet och vita tryfflar, tack.
Hej.
Bonjour.
Mr Jakov, eller hur?
Vi träffades i Paris för några månader sen.
Förlåt, det var inte meningen att skrämma er, men jag blev förvånad.
- Jag glömmer aldrig ett ansikte. - Antony Dimmond.
- Ni minns mig! - Ni är svår att glömma.
Vad gör ni i Florens? Jobbar ni med Roman?
- Doktor Fell? - Han jobbar på biblioteket.
Ja, han är intendent vid Palazzo Capponi.
Den förra stack visst med en kvinna, eller någons pengar, eller både och.
Det är många som tror det.
- Ni missade precis Roman. - Gjorde jag?
Jag hade hoppats på att få göra narr av honom.
Vänta med det. Min fru och jag vill gärna bjuda er på middag.
Lyssna.
De föredrar att inte äta ensamma.
Jag har haft sniglar sen jag var ung. Jag ger dem örter och vinlöv.
Precis som med oss alla påverkar det de äter hur de smakar.
När jag inte är upptagen med att äta mig själv -
- vill du att jag ska äta ostron, dricka söta viner och äta ekollon -
- för att göra mig godare?
Ja. Och du gör dem godare.
Och jag dig. Tänk hur du måste smaka.
Nån kommer att ta en tugga av dig förr eller senare.
Du blir allt klipskare, Abel. Att dö har inte gjort dig dum.
Det är sannerligen en härlig upplevelse för sniglarna.
De mumsar på mig i rödvinsmarinad.
De anar inte att de ska bli uppätna.
Det gör vi.
- Hur väl känner du paret Fell? - Så väl man kan.
Så egentligen inte alls. Är du vän med Lydia?
Inte direkt.
Hon har nog inga vänner.
Vi delar en ömsesidig avsky. Hon ogillar mitt ogillande.
- Vad är det du ogillar? - Huvudsakligen Roman.
Lydia är inte klipsk nog att inse att jag känner mig hotad.
Men det gör Roman. Han älskar att få folk att frukta honom.
Dante skrev att rädsla nästan är lika bittert som döden.
Dante var inte död när han skrev det.
- Reser du ensam, Antony? - Det gör jag alltid.
Roman talar till Studiolo om Dante på fredag. Du borde komma dit.
Det låter lämpligt helvetiskt.
Äter du inte kött?
Jag äter inte sånt som har ett centralt nervsystem.
Ostron, ekollon och marsalavin... Romarna gav djur det innan de åt dem.
Min man har ett väldigt sofistikerat smaksinne.
Han är väldigt bestämd med hur jag smakar.
Är det här den sortens fest?
Det är inte den sortens fest.
Nej, det är det verkligen inte.
Vad synd. Ni är plötsligt väldigt fascinerande.
- Buonasera. - Buonasera.
Du lät honom gå.
Vad borde jag ha gjort, Bedelia?
Två flaskor Bâtard-Montrachet och vita tryfflar, tack.
Tack.
Bedelia?
Han attackerade mig.
Är det där ditt blod?
Nej.
Var det självförsvar?
Jag var vårdslös.
Det här var inte vårdslöst våld.
Det var kontrollerat.
Jag vet vad som hände.
Gör du det?
Han var din patient innan han var min.
Han dog i din omsorg.
Det var inte självförsvar.
Jag kan hjälpa dig berätta den version du vill berätta.
Jag kan hjälpa dig om du ber mig att göra det.
Kan du hjälpa mig?
I samklang med min försmak för förrenässansen -
- presenterar jag Pietro Della Vigna -
- vars förräderi säkrade honom en plats i Dantes helvete.
Han vanärades och blev av med synen för att ha svikit sin kejsare.
Dantes pilgrim finner honom på den sjunde nivån, avsatt för självmord.
Likt Judas hängde han sig.
Judas och Pietro Della Vigna hör ihop i "Inferno".
Förräderi och hängning har varit sammankopplade sen antiken.
Denna bild dyker upp om och om igen i konsten.
Det här är den tidigaste bilden av korsfästelsen.
Den ristades i elfenben runt 400 e.Kr.
Den inkluderar Judas hängning. Hans ansikte är vänt uppåt mot grenen.
På Benevento-katedralens dörrar ser vi Judas med tarmarna ute.
Och här, i en utgåva av "Inferno" från 1400-talet -
- hänger Pietro Della Vigna i ett blödande träd.
Jag ska inte angripa parallellerna till Judas. Förräderi, hängning...
...självförstörelse...
Io fei gibetto a me de le mie case.
"Mitt hem ska bli min galge."
Mr Dimmond? Välkommen. Gör oss sällskap.
Vi skulle precis diskutera temat att tugga i sig Dante.
- Tack för uppmärksamheten. - Tack.
Skulle ni säga att jag har säkrat min position, professor Sogliato?
Studiolo verkar tillfredsställt.
"Tillfredsställt"? Jag tyckte att applåden var entusiastisk.
På ett mjukt och dammigt vis.
- Är ni vänner? - Jag var hans assistent på Cambridge.
Historierna jag skulle kunna berätta...
Gör gärna det.
Då vore jag ju inte en bra vän.
Just det.
Dottore...
En utställning tortyrinstrument -
- tilltalar kännare av det värsta hos mänskligheten.
Den oändliga exponeringen har gjort att vi är vana vid det vulgära.
Det är intressant att se vad som ännu verkar styggt.
Vad som får vårt undermedvetna att vakna och väcker vår uppmärksamhet.
Vilken stygghet väcker er uppmärksamhet?
Er... doktor Fell.
Jag har inga illusioner om moralitet.
Då hade jag gått till la polizia.
Jag är nyfiken på vad som hände doktor Fell -
- så att ni skulle kunna ta hans plats.
Ni får nog rådbråka mig för att få mig att berätta det.
Ni överskattar min tillgivenhet för den riktige doktor Fell.
Ni fann honom lika motbjudande som jag gjorde.
Tvärtom.
Vi kan vrida in oss i alla möjliga obekväma positioner -
- för att upprätthålla fasaden. Med eller utan rådbråkning.
Är ni här för att vrida in mig i en obekväm position?
Jag är här för att räta ut er. Det tjänar vi båda två på.
Observera eller delta?
Va?
Observerar eller deltar du i detta ögonblick?
Observerar.
Du säger det, men det här...
...är att delta, Bedelia.
Visste du vad han skulle göra?
- Jag föredrar att du är ärlig. - Jag var nyfiken.
Du var nyfiken på vad som skulle hända.
Du var nyfiken på vad mr Dimmond skulle göra.
Vad jag skulle göra.
Förutsåg du våra tankar?
Mottankar? Rationaliseringar?
Ja.
Väntade du dig det här?
Ja.
Det är att delta.
Vad har du blivit inblandad i, Bedelia?
Ska jag hänga upp din kappa?
Skulle du föredra att jag visar dig samma vänlighet som sniglarna?
Att äta mig utan att jag vet om det?
Nej. Att veta om det är mycket mäktigare.
Varför tror du att jag tillåter det här?
Varför tror du att jag tillåter det?
För att sniglar inte är ensamma om att inte vilja äta ensamma.
Om bara sällskapet kunde vara Will Graham!
Det blir fascinerande att se vad du kommer att tycka när det här...
...händer dig.
Översättning: Evelina Eriksson www.btistudios.com